Extras cu SubRip din DVD ORIGINAL Sinq: CzTeam
PENTRU O CAUZĂ DREAPTĂ
Dacă vrei să te plătesc ar fi bine să tragi mai tare.
Un dolar... Poate un sfert.
Un dolar jumătate de maşină.
Nu se poate. Cred că mă iei drept un idiot.
Aproape c-a spălat-o ploaia.
Ia te uită! Bobby Earl... Perla intelectuală!
Ce e, deşteptule?
Băieţi, luaţi o pauză.
Bobby Earl, trebuie să vorbim. Am spus s-o lăsaţi baltă!
Despre ce să vorbim?
- Să facem o plimbare. - O plimbare!
Te rog.
Sunt Wilcox. Am nevoie de o echipă acasă la Ferguson...
Ce fel de maşină e aia?
Lasă-l în pace, idiot nenorocit!
- Aş putea să te arestez. - Bunico, du-te în casă!
- De ce nu-i dai pace? - E-n regulă, bunico.
Nu-i nimic.
Mă întorc până la cină.
Bunico, de ce-l iau pe Bobby Earl?
Dă-te aproape cu capul ăla.
Ia să vedem ce e în el. Nu sângerează destul.
Stai jos să vedem ce se mai poate face.
Uite ce-i aici, Bobby Earl!
Ridică-te în picioare!
Te voi întreba frumos.
Ai violat-o înainte sau după ce ai înjunghiat-o?
Ţăran împuţit!
Idiotule, te-nvăţ eu minte, nenorocitule!
8 ANI MAI TÂRZIU
La prima execuţie oficială, prin electrocutare, în 1890,
victima şi-a scos electrozii după 15 secunde.
A deschis ochii, strigând că n-are aer...
fără să-şi dea seama că, de fapt, trebuia să fie mort.
Martorii şi-au pierdut controlul câteva clipe şi apoi au apăsat
din nou pe maneta de contact!
Au spus că au văzut o flamă albastră la baza coloanei vertebrale.
De data asta, curentul electric a funcţionat timp de patru minute.
De-a lungul timpului,
alţi martori au declarat că prizonierii luau foc...
Curentul era atât de puternic, încât ochii le săreau din orbite...
şi sfârâiau ca o şuncă prăjită.
Iar în timpul autopsiei,
ficatul era atât de fierbinte că nu putea fi atins.
În ciuda eforturilor,
acest sistem a ucis cel puţin 23 de oameni nevinovaţi.
A condamnat la moarte de 7 ori mai mulţi negri care au ucis albi
decât albi care au ucis negri.
Din 1890 până în 1990... Mai mult de 100 de ani de progres...
Din expunerea dvs, pare extrem de grav.
Aş vrea să ne spuneţi ceva şi despre victime.
Oameni care au suferit o pedeapsă mult mai crudă
decât şi-ar putea imagina orice sistem.
- Refuz să cred... - Lăsaţi-mă să termin!
- Daţi-mi voie! - Cum doriţi.
Vă rog să consideraţi acest argument al răzbunării.
Ochi pentru ochi, dinte pentru dinte...
Nu. Refuz să cred într-un Dumnezeu şi într-un guvern care plăteşte
tortura cu tortură, moartea cu moartea.
În concluzie, dle profesor...
Dacă soţia sau copilul dvs ar fi ucişi...
Ce părere aţi avea despre această ultimă declaraţie a dvs?
Ce părere?
Aceeaşi cu a dvs.
Dar nu mi-aş dori ca moartea lor să fie răzbunată
de către un sistem atât de crud şi capricios ca acesta.
- Nu mi-aş schimba părerea. - Credeam că v-am convins.
- O să-mi ucidă băiatul. - Mă scuzaţi?
Nepotul meu este închis în Florida şi e condamnat la moarte
pentru o crimă pe care n-a făcut-o.
Succes! Ne vedem la Washington.
Îmi pare rău. Nu mai practic avocatura.
Mi-a spus: "Du-te la Cambridge, Massachusetts."
"Caută-l pe domnul Paul Armstrong."
"Dă-i asta."
Mulţumesc. O voi citi şi vă voi căuta.
Citiţi-o acum!
- Veniţi de departe? - Din Florida, Ochopee.
Foarte departe.
"Victima a fost albă. Eu sunt negru."
"Fără apă, fără mâncare."
Bătut?
De dl Tanny Brown, poliţistul din Everglade
care-i urăşte pe negri.
"Crimă de gradul unu. Pedeapsa cu moartea."
Judecătorul alb are 87 de ani.
A spus că Bobby Earl ar trebui să fie împuşcat, ca un câine.
N-am mai avut un caz de 25 de ani.
A spus că dacă refuzaţi, să mă duc la Princeton
şi să-l caut pe dl Harry Gilyard.
E un om bun.
Dar mi-a spus ca mai întâi să vin la dvs.
Îmi pare rău, dar nu pot să vă ajut.
Pot să vă conduc undeva? Unde locuiţi?
Nicăieri.
La ora 2 am un autobuz care mă duce la Princeton.
Mă descurc şi singură până acolo.
Vă mulţumesc pentru timpul oferit.
Nu. Păstraţi-o! Vă este adresată.
Tati! Dle Armstrong!
Minunat!
Continuaţi! Unde-i mami?
- Bună. - Ce-ai păţit?
Am fost la Casa de Corecţie cu un puşti, Carlos.
Arestat pentru trafic de droguri.
Raport comun: anterioare tentative de crimă, delicte minore!
După vreo jumătate de oră îl întreb de maică-sa.
Îşi pierde minţile şi eu mă trezesc pe podea, văzând stele verzi.
O zi obişnuită la birou.
O oră mai târziu, mă aflam în faţa judecătorului
încercând să-l conving că e tipul potrivit pentru programul Cross Roads
şi să nu-l închidă.
Şi de ochi ce i-ai spus?
- I-am spus că am un soţ bătăuş. - Mulţumesc.
Ce-ar fi să te apuci din nou de avocatură?
E mai puţin periculos.
Pentru cine? Pentru mine sau pentru criminali?
Mai vrem popcorn, te rog.
- Îţi aduce tata imediat. - Mulţumesc.
Cum a mers dezbaterea?
Am cunoscut o bătrânică.
Mi-a povestit de nepotul ei
care e închis şi condamnat la moarte în Florida.
Un puşti negru care a studiat la Cornwell.
Pot să văd şi eu?
Mă duc la petrecere.
Are nevoie de un avocat, nu de un profesor.
Eu am nevoie să beau ceva.
Chiar ai citit scrisoarea?
Poate că de data asta chiar merită investigaţia.
De ce nu o faci tu? Tu cunoşti ţinutul Everglade.
- Putem să dormim afară? - Nici gând!
Nu vreau să mai intru în tribunal.
Ţi-ar prinde foarte bine. Ai putea trece în lumea reală.
De ce orice e real pe lumea asta cu excepţia învăţământului?
Asta-i lumea reală?
E condamnat la moarte.
Îţi cere să faci ceea ce spui că ştii să faci.
Vreau să spun că, uneori e nevoie să lupţi pentru ceea ce crezi.
Face bine sufletului.
Le văd.
Ce-ai păţit?
Bună, iubitule. Bine aţi venit!
Nu e un ziar foarte prost dar nu spune mare lucru.
Delores, iubito!
- Dle Phil! - Nu ne-am văzut de mult.
El e Paul Armstrong, ginerele meu.
Delores Rodriguez, expert. Ea păstrează arhiva.
A îngropat trei soţi.
Dacă nu era Libby, eu eram al patrulea.
Cum se simte Libby?
- Bine. - Păcat.
Să trecem la treabă.
Paul are nevoie de articolele despre uciderea lui Joanie Shriver.
Sărmana fată din Ochopee?
Fii cu băgare de seamă.
Aici este arhivat totul începând cu 1985.
Înainte de 1985, totul este duplicat pe microfilm.
- Să văd ce pot să mai găsesc. - Cât durează?
Depinde. Nici nu ştii câte pot să fac cu puţin sprijin.
Corpul unei fete găsit. Arestări ale Poliţiei în Pachoula.
Fost student acuzat de uciderea fetei.
Ferguson vinovat. Condamnat la moarte.
- Dle Armstrong. - Sergent Rogers?
Ridicaţi braţul, vă rog.
Casetofon.
Poftiţi.
E prima dată, dle Armstrong?
Când vreţi să ieşiţi, sunaţi.
Dacă nu reuşiţi, nu vă alarmaţi.
Dumnezeule!
Bătrâna mi-a spus că veţi veni aici...
I-am spus:
"Nu, bunico."
"E prea ocupat să vină tocmai de la Harvard...
doar ca să-şi piardă timpul preţios."
Dar, slavă Domnului... aţi venit.
Dacă aş fi vorbit astfel, azi eram liber.
- De-a ce vrei să te joci? - Nu e un joc.
E o ciudăţenie a oamenilor dintr-un orăşel din Florida.
Ca nişte raci în găleată, negri sau albi.
Unul încearcă să iasă iar ceilalţi îl trag înapoi.
"Sufletele Poporului Negru", DuBois, 1903. Am citit-o.
- Mă impresionaţi. - Bine.
Eu am fost întotdeauna racul care voia să iasă.
Mama a murit dintr-o supradoză de heroină
când aveam 13 ani.
M-a luat bunica şi m-a adus aici.
Am absolvit liceul.
Am obţinut o bursă la Cornwell dar am fost mereu un intrus.
Vă place bunica? Ea e altfel.
E foarte hotărâtă. De ce ai trimis-o la mine?
Pentru că sunteţi dintr-un orăşel, ca şi mine.
Din Fife, Scotland.
Primul absolvent de universitate din familie.
Aţi absolvit la Cambridge, Magna Cum Laude.
Cel mai tânăr asistent al procurorului de district, 1960-1969.
Aţi lucrat la o firmă de avocatură din 1970.
Din '80, profesor la universitatea Harvard.
Autor al lucrării "Proces şi Lege" şi alte şase cărţi.
- Le-am citit. - Suficient.
Să începem.
- Joanie Shriver. - Victima.
11 ani. Albă.
Răpită de la Şcoala Ochopee, pe 4 martie 1986.
Găsită violată şi înjunghiată, în mlaştina Everglades.
O profesoară a identificat maşina ca fiind a mea.
Poliţistul Tanny Brown a venit şi m-a arestat.
- Am citit raportul. - Să vă spun ceva.
Aici, în Florida,
dacă şeful autorităţii nu te înghite, eşti al lui.
E un negru căruia îi place să se creadă...
- E negru? - Da.
În Sud, au angajat poliţişti negri care să-i tortureze pe negri.
Se numeşte acţiune pozitivă.
Povesteşte-mi despre mărturia ta.
Mărturia mea?
Am fost pălmuit. Bruscat. Bătut cu o carte de telefon.
M-au lovit până am făcut pe mine.
Apoi a intrat poliţistul Tanny Brown.
Tanny, stai!
Am nevoie de sprijinul tău pentru asta.
Frumosul Robert Earl!
- Te întreb pentru ultima oară. - Îţi jur. V-am spus.
N-o cunosc pe fata asta.
N-am de ce să mint. N-o cunosc.
Vorbeşte!
Spune!
Cum ai băgat-o în maşină? Spune!
Vorbeşte!
Urăsc idioţii.
- Nu cunosc nici o Joanie Shriver. - Frumosule, vorbeşte!
Nu mai eşti aşa frumos, nu?
M-au interogat 22 de ore.
Fără apă, fără mâncare, fără somn, fără baie.
Ai dus-o pe Everglades la două mile şi jumătate de casa ei.
Da.
Ai dus-o acolo cu intenţia de a o viola şi înjunghia?
Vorbeşte în microfon!
Da.
Te simţi mai bine acum, nu?
Eşti ca şi mort, Robert Earl.
Chiar mort.
Am recunoscut tot ce-au vrut ei.
Au vrut să fiu condamnat la moarte.
- Deci, contestezi... - N-am ucis-o eu.
Era o fată drăguţă, dar când au adus-o aici,
nu mai puteai să vezi asta.
Bobby Earl a fost foarte furios.
O parte din abdomen şi piept au fost atât de distruse
încât nu puteai să spui de câte ori fusese înjunghiată.
Tăieturile erau lungi şi adânci. În sus, rănile erau rotunjite.
- Ca o semilună. - Ca rănile făcute de sabie?
Da, dar de una în miniatură, de vreo 15 cm.
În raportul autopsiei declaraţi că fata a fost violată.
Dar fără nici o urmă de spermă.
- N-a fost nici una. - Nu?
A fost doar penetrată.
Atunci cum aţi putut stabili grupa de sânge a criminalului?
De pe gingii şi dinţi.
Aţi spus că aţi examinat mâna lui Bobby Earl
şi că aţi găsit semne care puteau fi urme de dinţi.
Aşa este.
N-aţi comparat dinţii fetei cu aceste semne.
N-a mai fost nevoie, dacă a recunoscut.
Ştiaţi că a fost bătut timp de 22 de ore până a mărturisit?
Asta-i ce spune el.
Semnele de pe mâna lui pot fi de la bătaie.
Cât de comod.
- Armstrong? - Da.
Detectiv Wilcox.
Am vorbit la telefon despre o întâlnire cu Tanny Brown.
- Da. J.T. Wilcox? - Exact.
Tanny a spus că veţi vorbi după-amiază.
- Pot să te ajut cu ceva? - Mai târziu, dacă ai timp.
Ai o după-amiază ocupată, dle Armstrong.
Trebuie să văd pe cineva.
- Ai mai fost vreodată pe aici? - Nu.
Vino cu mine. E un oraş frumos.
- Cum o duce bătrânul Bobby Earl? - Supravieţuieşte.
Supravieţuieşte?
I-ar plăcea să supravieţuiască. Criminal împuţit!
Era foarte stăpân pe sine.
Treci pe stradă, Charlie. E ultima dată când îţi spun.
Scuză-mă!
Apoi a început să turuie ca o maşină.
- M-a înspăimântat. - Te-a înspăimântat.
Ce ţi-a spus Bobby Earl?
Că i-am pus un bec aprins în faţă, la ora 4 dimineaţa?
Că l-am bătut cu un baston de cauciuc?
Cu cartea de telefon.
Dle Armstrong! Ascultă-mă!
Dacă crezi că l-am bătut pe Bobby Earl,
de ce nu a avut nici un semn în ziua audierii?
- Ce crezi, profesore? - Sunt impresionat.
O zi frumoasă!
Harvard! Povesteşte-mi!
Eu am absolvit la universitatea din Florida.
Bobby Earl Ferguson.
Cererea de transfer a procesului, respinsă.
Cererea de tăinuire a mărturisirii, respinsă.
Am obiectat tot ce se putea, în juriu erau doar albi.
Toate protestele au fost înregistrate.
I-am spus să recunoască ca să scape cu 25 de ani.
Mai avea de trăit după ce ieşea din închisoare.
El a spus: "Dar, dle... Nu am ucis-o eu."
Şi aşa te-a făcut să mergi la proces.
Declaraţia asta a dr Doliveau cu potrivirea grupei sanguine...
De ce n-ai contestat-o?
Chiar şi noi cei ignoranţi din Florida ştim
că grupa Zero nu înseamnă nimic dacă nu se face
o analiză amănunţită a enzimelor.
Atunci cum de a rămas declaraţia asta în picioare?
Majoritatea din sală o cunoşteau bine pe femeia asta.
E cunoscută ca un medic bun.
Iar un doctor e un Dumnezeu. Ştii asta...
Patetic.
Juriului nu i-a păsat.
Dar cel mai rău s-a purtat chiar Bobby Earl.
În fiecare zi, avea aceeaşi faţă de vinovat.
Un proces nu e un concurs de popularitate.
Mi se pare o afirmaţie naivă, dle avocat.
Îi înveţi pe studenţi că... "Adevărul va învinge"?
Când ai avut ultima dată un caz?
Acum 25 de ani. Te simţi mai bine?
La naiba!
Vinovat sau inocent, nu cred că mai conta cum arăta.
Chiar dacă Bobby Earl ar fi fost un caucazian înalt, blond
şi ar fi făcut parte din echipa de fotbal a statului Florida,
ar fi bătut echipa din Miami cu 62-0 în campionat,
juriul tot n-ar fi trecut peste propria lui mărturisire.
A fost forţat s-o facă.
De ce nu ai luat un expert să-i examineze vocea?
Am încercat. Pe cuvânt.
Îmi cunosc meseria, dle Armstrong.
Ceea ce nu vrei să înţelegi e că oamenii erau îngroziţi
de moartea fetiţei.
Au vrut să se răzbune.
Atât.
Dle McNair, mulţumesc pentru timpul acordat.
L-am apărat pe băiat fără a cere vreo taxă.
Oricine are dreptul la un avocat.
Am plătit cu vârf pentru asta.
Am pierdut toată afacerea pentru că am încercat să-l apăr.
Iar el s-a ales cu scaunul electric.
Gândeşte-te ce-aş fi păţit dacă aş fi reuşit să-l salvez.
În fiecare zi, la ora 3, aici se află un profesor...
ca nu cumva băieţii să se încaiere,
iar fetele să se ascundă şi să bârfească.
Să se încaiere... Să bârfească...
Drăguţ.
Atunci era ora cam 3:10. Plecaseră aproape toţi.
Am văzut-o lângă copacul acela.
A trecut pe lângă maşină, apoi s-a întors...
de parcă cineva ar fi chemat-o.
S-a întors şi înainte de a intra...
Dumnezeule!
Visez asta în fiecare noapte... Cum îmi face cu mâna...
Maşina era parcată sub copacul acela?
- Exact ca aceea. - Atât de departe?
Când v-a arătat poliţia maşina pentru identificare?
Poliţia? Mi-au arătat o fotografie.
O fotografie? Chiar aşa?
- Din ce unghi? - Ce unghi?
- Din faţă, din spate, din lateral? - Din lateral.
Dar de aici n-o puteţi vedea în lateral.
Maşina semăna cu cea a lui Bobby Earl.
Sunt sigură că a lui a fost.
- Înţeleg. - Nu înţelegeţi.
Venind aici, aţi deschis răni dureroase.
Încerc să aflu doar ce s-a întâmplat.
Regret că v-am făcut să suferiţi. Mulţumesc pentru timpul acordat.
Dră Conklin, pot să vă mai întreb ceva?
Ce culoare are maşina aceea?
- Albastru "Midnight". - Albastru "Midnight".
Nu albastru închis? Nu negru?
- Albastru "Midnight". - Cum de sunteţi sigură?
E maşina lui Tanny Brown. Toată lumea ştie asta.
Mulţumesc.
Intră.
- Tanny Brown. - Paul Armstrong.
Încerci să-l scapi pe Bobby Earl de execuţie?
Nu.
- Încerc să obţin informaţii. - Informaţii?
Mi se pare corect.
Hai să obţinem nişte informaţii.
- Fata a urcat în maşină chiar aici. - Ştiu.
Bun. Pune-ţi centura.
Fii atent.
Robert Earl a mers către casa fetiţei.
Vezi casa cu scânduri albastre? E a ei.
Ea voia să meargă acasă, dar el a luat-o de aici.
Aici a lovit-o şi fata a leşinat.
E un prăpădit dar e foarte rău. Foarte rău.
Ţipă!
Un bărbat aşa voinic... poate să strige mai tare.
Încetează! Ce-nseamnă asta?
Încercăm să obţinem informaţii.
Asta vrei, nu?
Ai grijă! Ai cam întrecut măsura.
Uită-te în jur, dle Armstrong. Uită-te unde te afli.
Eşti complet singur, doar cu mine.
Ne-au trebuit doar cinci minute să ajungem aici
şi nimeni nu te-ar auzi dacă ai striga după ajutor.
Şi nimeni n-ar fi auzit o fetiţă de 11 ani strigând după ajutor.
Poţi să înţelegi?
Încearcă să te pui în locul fetiţei.
- Înţeleg. - Înţelegi?
Au venit pe aici. El a adus-o în braţe.
Fetiţa nu are nici un semn pe mâini cum că s-ar fi zbătut.
Cred că a lovit-o în maşină iar ea a leşinat.
A omorât-o în timp ce era încă leşinată.
Altfel ar fi avut tăieturi pe mâini sau urme din pielea lui, sub unghii.
Aici e. Aici e locul crimei.
Procurorul a spus că a fost violată după ce a fost ucisă.
Dar după ce a omorât-o, a desfigurat-o foarte rău.
De parcă şi-ar fi pierdut minţile.
A împins corpul în pădure şi l-a acoperit cu frunze uscate.
Vrei s-o cunoşti pe Joanie Shriver?
Priveşte!
- Katie! - Tati!
- O chem pe mami. - Nu, nu încă.
M-am gândit la tine toată ziua, iubito.
Te iubesc foarte mult.
- Şi eu te iubesc. - Vii acasă?
Nu, nu pot astă seară.
Aşa că vreau să te culci cu mami.
Tati, eu sunt fată mare.
Nu pentru tine, pentru mami.
- Fă-o pentru mine. - Bine.
Bravo!
- Te iubesc. - Şi eu.
BOBBY EARL - ARZI ÎN IAD
La naiba!
Nu suportă poveştile lungi despre cum le-ai distrus maşina.
Sper că ai luat opţiunea cu asigurare.
Totuşi, îmi plac fulgerele alea.
La naiba...
Nu cred că ţi-ar conveni s-o vopseşti.
Mie nu, dacă aş fi în locul tău.
Ce trebuie să facem ca să scăpăm de dta, dle Armstrong?
Să mă convingeţi că Bobby Earl merită să moară.
Nu e posibil asta, în condiţiile actuale.
Aşa că n-am de gând să-mi pierd timpul.
Vreau, însă, să te întreb ceva.
Ştii că a fost arestat pentru răpire,
în ţinutul Dade cu un an înainte
de a fi arestat pentru cazul Joanie Shriver?
Pariez că dl Victimă a omis să-ţi spună asta.
Şi ce s-a întâmplat?
Acuzarea a eşuat din cauze tehnice.
Achitat sau cazul nu s-a putut judeca?
Uite ce, Armstrong...
De când l-am văzut,
am ştiut de ce e în stare băiatul ăsta.
Îl vedeam cum dădea târcoale
pe la şcoala de unde îmi luam eu fetele.
Cu faţa lui de băiat cumsecade, vorbind ca un băiat educat.
Ceva nu mi s-a părut în regulă.
Toată lumea din acest departament a avut acelaşi sentiment.
- Toată lumea din oraş. - Tot nu aud nici o dovadă.
N-am nevoie. Avem mărturisirea lui.
Dacă aia e o mărturisire, eu sunt un artist.
Yankeu nenorocit... El a făcut-o. Nu înţelegi?
- Tipul e un idiot. - Calmează-te.
Vrei să spui că tipul ăsta nu l-a lovit pe Bobby deloc
în 22 de ore?
L-a pălmuit o dată sau de două ori.
O dată sau de două ori?
Amândoi ştim că n-a fost o mărturisire ca la carte.
Dar a fost suficient ca să-l putem condamna.
Cazul ăsta atârnă de un fir de aţă.
Dacă te-apuci să analizezi fiecare probă,
poţi dovedi că n-a făcut-o el.
Nu vreau asta. Să-ţi spun altceva.
Vreau ca Bobby Earl să fie executat pentru ce a făcut.
Care vă este regulamentul în legătură cu purtarea armelor
în timpul interogatoriului?
Foarte simplu. Nu le purtăm.
Pot să-ţi văd genunchiul stâng? Te rog.
Asta cauţi?
Înainte de interogatoriu, l-am lăsat pe birou.
Nu l-ai avut cu tine?
Şi l-ai îndreptat spre Bobby Earl?
Nu, dle.
Nu i l-ai băgat în gură, jucându-te de-a Ruleta Rusească?
Nu, dle.
Atunci, de unde crezi că ştiu unde îl porţi?
Te-ai întors. Să începem.
De ce nu mi-ai spus că ai mai avut de-a face cu poliţia?
Când am mai avut de-a face?
Atunci când Tanny a încercat
să mă aresteze sub acuzaţia de crimă.
Tanny Brown n-a avut nici o legătură
cu arestarea ta în Dade.
În Dade?
Ai fost acuzat de răpire.
Rahat!
Am luat o fată albă în maşină, ca să ne plimbăm.
Doar ca să ne plimbăm.
De fapt, ea a vrut să ne plimbăm.
Nenorocitul care m-a arestat era prietenul ei.
Acuzaţia trebuie să fie anulată.
După întâmplarea asta, viaţa mea s-a schimbat.
Cum?
Cum s-a schimbat?
Mi s-a retras bursa.
O bursă, pentru unul ca mine... a fost un aranjament.
Ei îmi dădeau o bursă, iar eu le făceam reclamă.
Pentru că am fost acuzat de răpire,
nu mi-am îndeplinit obligaţiile.
Am considerat că n-au de ce să-mi mai lase bursa.
- La fel şi cu Tanny... - Stai, nu înţeleg.
Imaginează-ţi un om rău, foarte rău,
ce conduce o maşină pe o străduţă din Sud, spre Ochopee.
Trage un pui de somn sub un copac, lângă curtea unei şcoli.
Apoi vede o fetiţă. O fetiţă drăguţă.
O convinge să urce în maşină. E prietenos când vrea.
Apoi o ucide. Chiar în mlaştină.
Îi vine gândul ăsta şi nici nu vrea să şi-l mai schimbe.
Continuă.
Acel om foarte rău îşi continuă drumul.
Ucide o chelneriţă, doi turişti în Lakeland, o prostituată în Tampa
şi până la urmă, nu se mai sinchiseşte.
Nu-i mai pasă deloc.
Asta-i crimă de gradul unu. Asta-i condamnarea la moarte.
E aici?
Da. Şi ce găseşte când ajunge aici?
Un vecin care e condamnat la moarte pentru uciderea unei fetiţe.
Da. O fetiţă blondă din Ochopee.
Găsită înjunghiată şi aruncată în mlaştină.
El strigă: "Ştiu că n-ai făcut-o tu pentru că eu am făcut-o."
Apoi începe să râdă.
Apoi strigă: "Cred că eşti cel mai nenorocit
din închisoarea asta."
Îl aud în fiecare noapte.
Bobby Earl!
De ce nu vorbeşti cu mine?
Taci!
E ca o nouă condamnare la moarte.
Strigă că eu voi fi ultima lui victimă.
Cine e?
Blair Sullivan.
Chiar începusem să te înţeleg.
Mă gândeam că poate omul va găsi nişte dovezi
care vor schimba situaţia.
Ce vrei să spui?
Aproape că ai scăpat nedescoperit.
- Cum adică? - Soţia ta, nemernicule.
- Prentiss e numele de dră, nu? - Da, a fost.
Înainte de a se mărita cu tine.
Laurie Prentiss. Asistenta procurorului.
Ce-i cu ea?
Ea l-a acuzat pe Bobby Earl de răpire în ţinutul Dade.
Îţi spune ceva asta?
Ce credeai? Că poliţia unui orăşel de provincie nu-şi face temele?
Nu ştiu să obţină informaţii?
Nu ştiu exact ce urmăreşti, dar îţi spun...
Nu te băga în ce nu te priveşte.
Pledasem pentru recunoaşterea vinovăţiei
pentru a obţine o condamnare mai mică cu cheltuieli mai mici.
Am vrut să le arăt colegilor cât de bună eram.
Eram hotărâtă să obţin condamnarea lui Bobby Earl.
Aveam atâtea dovezi şi aş fi reuşit.
Poliţistul care a arestat-o, martorul meu principal
a declarat că Bobby Earl se urcase pe fată, iar ea ţipa.
Două secunde mai târziu,
avocatul apărării prezintă o fotografie cu martorul meu
îmbrăcat în smoching, împreună cu victima.
Nenorocitul a recunoscut că au fost prieteni în timpul liceului.
N-am renunţat şi am cerut o amânare de 24 de ore.
Dar n-am mai reuşit nimic şi cazul s-a clasat.
- De ce naiba nu mi-ai spus? - Ţi-am spus când ne-am cunoscut.
Pe naiba mi-ai spus.
Trebuia să-mi spui când ai citit scrisoarea.
- N-am făcut-o... - De ce?
M-am gândit că ar putea să te influenţeze,
că n-o să mai vrei să iei cazul, să-l ajuţi pe băiatul ăsta.
A plătit scump totul.
Pentru că a pierdut o bursă şi a stat puţin în închisoare?
Nu, Paul. Mai mult decât atât.
Mai târziu, am aflat că în noaptea aceea a fost bătut foarte rău.
A fost dus la spital.
Ascultă-mă! A fost greşeala mea.
Vreau să-l ajuţi să-şi recapete viaţa.
Vreau să faci dreptate.
- Vrei să fac dreptate pentru tine. - Aşa este.
Dar cum te poate ajuta ceea ce-ţi spun eu?
Bine.
Boy Preacher acuzat de viol.
I se spunea "Pelerinajul Morţii". A vândut multe ziare.
A început cu proprietara lui din New Orleans,
o prostituată din Mobile şi un marinar din Pensacola.
Apoi, a devenit foarte "ocupat".
Lasă câte un cadavru la 100 de mile.
Când s-a întâmplat în Pensacola?
La sfârşitul lui aprilie, începutul lui mai.
A fost incredibil.
Instrucţiuni APB în trei state,
agenţi FBI peste tot şi nici urmă de el.
Pictează...
Scrie scrisori... Asta-i tot ce face.
Fanteziile lui Sullivan sunt cu totul speciale aici.
Sunt nevinovat!
E al dvs.
Nu mă plac prea mult.
Serios? De ce?
Avem viziuni diferite.
- Casetofon. Pot? - Te rog.
Ai aici o adevărată galerie de artă.
Mulţumesc.
Talentul e un dar al diavolului.
Crezi în Dumnezeu?
- Da, cred. - E bine.
E foarte bine.
Am omorât atâţia oameni...
Dar mă întreb...
Crezi că oamenii aceia s-au trezit în ultima lor zi de viaţă
spunându-şi: "Azi e ziua în care voi muri?"
Trebuie să-l porţi pe Iisus mereu în inima ta,
pentru că nu se ştie niciodată.
Chiar dacă nu eşti bolnav, ţi se poate întâmpla ceva.
- Şi tu eşti criminal? - Eu? Nu.
N-ai luptat în război?
Coreea? Vietnam?
N-ai lovit niciodată pe cineva cu maşina?
N-ai obligat-o pe soţia ta niciodată să facă un avort?
Sau nu ai dat 300 de dolari amantei ca să-şi plătească avortul?
Pentru că ai privirea aceea.
Ai o privire rece.
- Îţi spun eu. - Te înşeli.
Crezi?
Dle Armstrong... Hai să vedem cu cine stăm de vorbă.
- Eşti însurat? - Da.
- Copii? - Nu.
Minţi!
- Casă sau apartament? - O casă.
- Alarmă la ferestre? - Nu.
- Câini? - Nu.
Ai probleme cu somnul?
- Nu. - Minţi!
Ţi-e frică de moarte.
- Nu m-am gândit. - Minţi!
Ai minţit de trei ori.
La fel cum a făcut Petru cu Iisus, înainte să cânte cocoşul.
Ar trebui să-ţi fie ruşine să minţi un om condamnat la moarte.
Dar din minciunile mele înţelegi la fel de mult ca şi din adevăr.
Bine.
Vrei să-mi faci o favoare? Pune asta la poştă.
Mulţumesc.
Despre ce vrei să vorbim?
- Ochopee. - Drăguţ oraş.
Ce s-a întâmplat acolo?
Ai vorbit cu vecinul meu, Bobby Earl.
Excitabil băiat!
Tu ai ucis-o pe Joanie Shriver?
Oare?
- Am ucis atâţia oameni... - Ai ucis-o pe Joanie Shriver?
Începi să devii nervos. Exact ca Bobby Earl.
Tu ai ucis-o?
Eşti primul meu vizitator din ultimii doi ani,
când au venit să mă vadă acei specialişti.
Voiau să ştie dacă părinţii mei m-au bătut, au abuzat de mine...
Le-am spus că nu există nici o scuză pentru cei ca mine.
Este vorba doar de o predispoziţie la apetitul de a ucide.
Părinţi buni, părinţi răi...
Nu e o cauză, nici un efect. E doar un apetit.
Du-te dracu'!
Să-ţi spun ceva, Armstrong. Unu, sunt foarte puternic.
Poate crezi că sunt un prizonier neajutorat...
închis şi zi şi noapte într-o celulă,
dar sunt plin de o energie care poate trece de gratiile astea.
Pot să ating pe oricine vreau.
Foarte uşor, aşa cum aş forma un număr de telefon.
Nimeni nu poate să-mi scape. Mă înţelegi? Nimeni.
Tu ai ucis-o?
N-o să-ţi spun dacă am făcut-o eu sau nu.
Dacă ţi-aş spune că am ucis-o eu, de unde ai şti că aşa e?
Mie mi-e uşor să ucid.
Cât de greu crezi că mi-ar fi să mint?
Du-te dracu'!
Aşa voi face. Fără îndoială.
Dar dacă te-aş ajuta să găseşti ceva?
Ceva important.
Ceva interesant. Foarte important.
Ce?
Unde e?
Nu departe de locul unde au găsit-o.
Unde?
- N-au citit semnele. - Ce semne?
- Ai citit Biblia? - Biblia?
Ecleziastul, capitolul 11, versetul 1.
Îl vei găsi dacă ştii să citeşti semnele.
- Ce semne? - "Caută şi vei găsi."
- Aveţi o Biblie aici? - O grămadă.
- Cum a mers? - Nu mi-ar plăcea să-mi fie vecin.
- M-a rugat să trimit asta. - Nu iarăşi! Să-l ia naiba.
Pentru familia Wilkinson. Bastard nebun!
Nu le-am trimis niciodată. Nici nu pot să le mai citesc.
Roz, cum îţi merge? L-ai văzut pe Tyrone?
Ştii că te minte. Aseară l-am văzut cu ea.
E cineva aici. Vorbim mai târziu.
Bună.
Tanny Brown e aici?
E la antrenament cu fratele meu. Eu sunt Lena.
- Trebuie să fiţi dl Armstrong. - Da? De unde ştii?
Toată lumea ştie că sunteţi cel de care se plânge tatăl meu.
Vreţi nişte ceai cu gheaţă?
- Ar fi grozav. - Intraţi.
Şi eu voi studia Dreptul. Am absolvit prima liceul.
Bravo.
Aş vrea să merg la Universitatea din Virginia.
E o şcoală bună iar mama locuieşte la Newport News.
Joanie şi cu mine. Tata spunea că suntem fetele lui.
Voiam să deschidem împreună un magazin cu animale.
Mi-e dor de ea.
- Nu trece o zi fără să-i vorbesc. - Cui?
- Maurice, du-te şi spală-te. - Dar, tată...
Du-te! E gata masa?
Ia paharul dlui Armstrong. Vrea să plece.
Ieşi afară din casa mea.
N-ar fi trebuit să te ocupi de cazul Shriver.
- Ar trebui să te arestez. - Îi erai prea apropiat.
N-ai nici un drept să-mi interoghezi copiii.
N-ai nici un drept să-mi spui ce am de făcut.
De câte ori a mâncat aici,
de câte ori a dormit împreună cu Lena?
Ascultă! Am un birou.
De ce ai venit aici?
M-am gândit că poate vrei să găseşti cuţitul.
- Dintr-o dată eşti Sherlock Holmes. - Tu nu eşti sigur.
Ceva noroc?
"Ascunde pâinea în apă pentru că o vei găsi mai târziu."
Ecleziastul, capitolul 11, versetul 1.
Sunt instrucţiunile lui Blair Sullivan.
Blair Sullivan?
"Iar dacă pomul cade spre sud sau spre nord...
acolo unde va cădea, acolo o vei găsi."
De data asta vei descoperi ceva, Armstrong.
Chiar vei descoperi ceva.
Cum de te-ai dus la Blair Sullivan?
E o poveste lungă.
Priveşte în jurul tău. Uită-te unde te afli.
- Vezi unde te afli? - Da.
Caută şi vei găsi.
Cred că Sullivan s-a prăpădit de râs când te-a văzut.
Ţi-a vorbit de Biblie.
Am avut vreo 60-70 de voluntari care au căutat cuţitul.
Ce-i asta?
O galerie de drenaj pe sub şosea.
- Ce naiba a fost asta? - Viaţa sălbatică din zonă.
Sunt câteva sute, dacă te interesează.
- Aici locuiesc oameni? - La naiba, nu.
E cabana braconierilor. Tabăra vânătorilor de aligatori.
Aici îi jupoaie, se odihnesc. Se vânează numai noaptea.
Ce naiba mai face acum?
- Ce mai e? - Priveşte: unu, unu, unu.
Ce-i cu asta?
Sullivan a spus că trebuie să citim semnele.
11:1. Capitolul 11, versetul 1.
Ştii că eşti foarte încăpăţânat?
Pierzi timpul. Nu-i nimic acolo.
N-are rost.
Tipul e idiot.
- La naiba! - Ce zici de asta?
Nord, sud. Sud, nord.
- Ăla e copacul. - Ce vrei să spui?
Coboară, te rog.
Mi-am pierdut răbdarea cu tine.
- Coboară. - Sper să ai un motiv serios.
- Ridică chestia aia. - Ai păţit ceva la mâini?
Nu, dar dacă e arma crimei, din punct de vedere tehnic,
ar fi bine să fie descoperită de poliţie.
Înţeleg.
Astfel nu-mi pun în pericol poziţia de avocat.
Mulţumesc, profesore.
La naiba!
La naiba. Trebuie să-mi explici multe.
Sullivan a recunoscut că a ucis-o pe fată fără să fie ameninţat
cu o ţeavă de pistol în gură.
La naiba cu Blair Sullivan şi la naiba cu tine.
Nu. Bucură-te!
Pentru că se va repara o mare nedreptate.
Ce maşină avea Sullivan?
Avea trei.
- Furate. - Ce maşină avea în Florida?
- Green Monarch. - La naiba.
Ne trebuie o Ford Granada.
Asta-i Monarch... iar asta-i Granada lui Bobby Earl.
Sunt aproape identice.
Nu sunt pentru pedeapsa capitală... dar măcar voi scăpa de scrisori.
Alte scrisori ale lui Sullivan.
- Astea sunt toate? - Până acum.
"Dragă domnule şi doamnă Sullivan."
"Am greşit că nu v-am scris până acum..."
"Dar am fost foarte ocupat cu pregătirile mele pentru moarte."
"Aş vrea să ştiţi cât de bine m-am simţit cu fetiţa dvs."
"Am violat-o şi am ucis-o şi a fost ca şi cum am destupat un pepene,
ca şi cum am cules cireşe pârguite într-o dimineaţă de vară."
"Ca şi cum am arat un câmp parfumat. Şi chiar am arat-o."
"Dar nu cred că va mai avea vreo recoltă, nu-i aşa?"
E semnată: "Al dvs prieten, Blair Sullivan."
Nu declară în această scrisoare că el a ucis-o, nu?
Nu. A spus ce am citit.
Că s-a simţit ca şi cum ar fi tăiat un pepene.
Asta-i tot.
Cum e să fii liber?
- Aş vrea să mulţumesc... - Avocatului tău.
Avocatului meu, dlui Lyle Morgan.
Bunicii mele care nu şi-a pierdut speranţa şi dlui Armstrong.
Fără el, n-aş fi fost aici.
Ce mai faceţi?
Mă bucur pentru tine. Mă bucur pentru amândoi.
Profesore!
- Mulţumesc. - Înainte să pleci...
- Vino să bem ceva vineri seara. - Mi-ar plăcea, dar nu pot.
Am alte planuri. Ne mai întâlnim noi. Vă promit.
Dle Ferguson, felicitări!
I-ai păcălit pe toţi, nu? Pe judecător...
Chiar şi pe prostul ăla de la Harvard.
Dar nu şi pe mine.
Nu, dle. Nu şi pe Tanny Brown.
O să te urmăresc îndeaproape, înţelegi?
- Haide! - Dră Evangeline!
Te iubesc.
A mers mai bine decât am crezut.
Eşti căsătorit?
- Am fost căsătorit 8 ani. - Bun. E timpul să te distrezi puţin.
- Şampanie? - Da. Mulţumesc, Phil.
Ar trebui să mai staţi câteva zile.
Trebuie să ne întoarcem. Eu sunt în urmă cu un caz.
Paul are cursuri.
Cred că ţi-ai ratat cariera. Ar fi trebuit să te faci poliţist.
Nu, mulţumesc. Mă bucur că am scăpat de lumea reală.
Poftim! Ceva răcoritor.
Katie, răspunde.
Vreau să propun un toast.
Pentru descoperirea nevinovăţiei! Pentru negarea morţii!
Pentru triumful adevărului asupra aparenţelor!
E pentru tine, tati!
- Nu-mi bea şampania. - Ce faci mai târziu?
Am o întâlnire. De fapt, trebuie să plec acum.
Felicitări, profesore!
- De unde ai numărul meu? - Eu am numerele tuturor.
A fost o săptămână mare pentru tine.
Şi pentru mine.
Ştii că guvernatorul a semnat condamnarea mea la moarte.
Nu mai am timp nici cât pentru o partidă de golf.
Oricum, scrisoarea mea a fost exact ce-ţi trebuia.
Ne-am gândit noi că va ţine.
"Noi"?
- Care "noi"? - Îţi spun când vii.
Totul a mers perfect, nu?
Ai un pix?
Tula Way, numărul 13. Winterglade.
E adresa părinţilor mei. Vreau să le faci o vizită.
Vreau să le spui "Adio" din partea mea.
Spune-le că-i iubesc şi că mă voi ruga pentru ei.
Apoi, vino la mine.
Fă asta pentru mine iar eu îţi voi spune care "noi".
Ar fi bine să te grăbeşti, Armstrong.
E cineva acasă?
"Moartea care s-a întors pentru el
era mai mare decât cei pe care-i întorsese el întru Moarte."
Cartea Judecătorilor, 16:30.
Ţi-am spus că sunt puternic.
De data asta nu, Armstrong.
Spune-mi ce ai văzut. Ce ai auzit?
Povesteşte-mi tot.
Să nu uiţi nimic. Dă-i drumul!
Haide! Vreau s-aud tot.
Când m-ai sunat să-mi spui că "Ne-am gândit că o să ţină".
- Ce-ai vrut să spui cu "noi"? - Spune-mi!
Ce-ai văzut? Povesteşte-mi ce fac ai mei.
Aşa a fost înţelegerea.
Bine. De ce nu?
M-am referit la mine şi la "băiatul zilei".
Te-am făcut să joci aşa cum am vrut eu...
să-l eliberezi pe tipul nostru, care, de fapt, a făcut-o.
- A făcut-o? - Înţelegi ce vreau să spun.
Am mai avut ceva de rezolvat.
I-am oferit viaţa lui Bobby Earl iar el mi-a oferit moartea.
Joanie Shriver?
N-am avut plăcerea s-o cunosc.
Bobby Earl mi-a dat toate detaliile.
Astfel am putut să scriu scrisoarea şi să spun unde era cuţitul.
Ar trebui să vezi ce faţă ai. La ce te gândeşti?
De ce eu?
Ne trebuia cineva cu autoritate. Cine-ar fi crezut nişte psihopaţi?
De ce eu?
Eşti adversarul lui Bobby Earl. Are el motivele lui.
- E rândul meu. - Ce motive?
E rândul meu. Haide! Cum arătau ai mei?
Cum miroseau? Spune-mi tot.
Au spus că te-au iertat şi că se vor ruga pentru tine.
Minţi, nemernicule!
Bastard nenorocit! Nu poţi să mă duci.
Haide!
Te-am jucat cum am vrut noi. Nu s-a terminat încă.
Mai ai de trecut prin multe.
Judecata de Apoi!
Păcatul e mândria iar mesagerul e răzbunarea.
Te-am jucat cum am vrut noi şi încă nu s-a terminat.
- Ţi-am spus că e şubred totul. - Da. Ai avut dreptate.
- Ai avut dreptate. - Ştii unde sunt?
Lângă casa lui Sullivan şi l-am pus pe Wilcox
să-l urmărească pe Bobby Earl.
- În numele Tatălui, al Fiului... - Taci!
al Sfăntului Duh... - Taci, te rog.
Ca guvernator al statului Florida...
Am declaraţia lui Sullivan înregistrată iar asta e proba.
Eşti un nebun.
La început aveai dovezi pentru Bobby Earl,
acum ai dovezi împotriva lui.
Declaraţia lui nu valorează nimic dacă nu e făcut în proces.
Nu-mi spune mie cum e cu mărturisirile
după ce ai luat-o cum ai luat-o pe a lui Bobby Earl.
"Pentru executarea sentinţei de condamnare la moarte
a lui Blair Sullivan."
Armstrong, ţine-l în viaţă pe Sullivan.
Tatăl nostru, Cel din ceruri... Sfinţească-se numele Tău.
Vie împărăţia Ta, facă-se voia Ta, Precum în cer aşa şi pe pământ,
Pâinea noastră cea de toate zilele Dă-ne-o nouă astăzi
Şi iartă-ne nouă păcatele...
Eşti gata?
Unde eşti?
Pe urmele lui.
La intersecţia Collins cu strada 50.
Urmăreşte-l, dar nu acţiona până nu-ţi spun eu.
Am înţeles.
Eşti inamicul lui Bobby Earl, iar el are motivele lui.
- E rândul meu. - Ce motive?
Nu. Acum e rândul meu.
Îmi pare rău. Nu răspunde nimeni.
- E vreun mesaj pentru mine? - O clipă, dle.
Te-am jucat cum am vrut noi!
Judecata de Apoi! Păcatul e mândria.
- Îmi pare rău, nici un mesaj. - Iar mesagerul e răzbunarea.
L-am uitat pe Angus.
- Pe cine? - Ursuleţul de la tati.
- Nu mai avem cheie. - Nu putem să-l lăsăm aici.
Hai să găsim camerista. Poate ne ajută ea. O rugăm frumos.
Să nu se apropie nimeni de geanta asta.
Mă întorc.
Trebuie să sun pe mama.
- Am luat rufele de la curăţat? - Cred că da.
Bine.
Nu l-a luat camerista pe Angus, nu-i aşa?
Nu cred. Trebuie să ai grijă de lucrurile tale.
Mergem cu maşina ta. Scoate cheile.
Ar fi mai bine să nu faci scandal, fetiţo.
Ne vom plimba puţin.
Hai, Wilcox! Ridică receptorul.
- Urcă! - Las-o pe ea.
Ia mâna sau o omor. Intră, grăbeşte-te!
Dă-i drumul! Grăbeşte-te!
Hai, mai repede!
Intră în maşină!
E maşina lui Laurie. Cred că Bobby Earl e cu ele.
Unde e Wilcox?
- Unde mergem? - Surpriză.
N-o mai atinge.
Sunt în afara teritoriului meu. Trebuie să chem ajutoare.
De ce faci asta? Ţi-a salvat viaţa.
Căţea! Asta nu repară ceea ce mi-ai făcut tu.
Dă-i drumul ei. Ea nu ţi-a făcut nimic.
- Face parte din tine. - Dă-i drumul!
E o mică versiune a ta. Va creşte şi va fi o eroină ca mami.
- Linişteşte-te! - Taci!
Culcă-te să nu te vadă.
- Ia-o la stânga! - Unde?
O omor!
Au luat-o pe sens invers.
Dă-i drumul! Accelerează!
Accelerează!
Căţea, dă-i drumul!
- Profesore, ascultă! - Tati!
Am o dublă întâlnire.
Ţi-o aminteşti pe Joanie Shriver?
E nimic pe lângă ce-o să fac cu fetiţa ta.
Uite maşina.
E singurul loc unde ar putea să fie.
Fii atent! Suntem pe teritoriul lui, acum.
Trebuie să ne despărţim. Eu mă întorc.
Poftim! Trage dacă e nevoie. Ocheşti şi tragi.
Unde e?
Grăbeşte-te! Scoate-mi asta din gură!
E acolo.
E afară undeva. Scoate-o pe Katie de aici, repede.
Totul va fi bine.
Bine-ai venit la petrecere, profesore.
Încetează!
Dă-mi arma lui Tanny.
Nu suporta să mă vadă liber, aşa că l-am ucis pe idiot.
Dă-le drumul. Acum mă ai pe mine.
Nu pe tine te vreau, profesore. Nu-i aşa, Laurie?
Nu pe tine te-am aşteptat 8 ani de zile.
- Dar ea a renunţat la caz. - Prea târziu.
M-ai ţinut închis o noapte ca să-ţi faci un nume.
Sullivan avea dreptate. "Păcatul e mândria."
- Îmi pare rău. - Îţi pare rău?
- N-am ştiut că-ţi fac atâta rău. - Rău?
Vrei să vezi ce mi-au făcut nenorociţii?
M-au tăiat.
M-au castrat. Simţi?
M-ai avut...
Crezi că lor le pasă de dreptate?
Stai jos!
Îţi place cuţitul ăla?
El m-a condamnat la moarte şi, 8 ani mai târziu,
el mi-a adus libertatea.
Te rog, dă-i drumul lui Katie. E doar un copil.
Pe Katie o păstrez pentru desert.
Acum le voi ucide pe cele două frumoase fete ale tale.
Uşurel!
Apoi voi dispărea.
Vreau doar să ştiu un lucru. Vrei să mori primul sau ultimul?
Şi Blair Sullivan?
Vezi ce faci cu mâinile.
Cum rămâne cu el?
Nu te juca cu mine. Sullivan e mort.
Nu. Guvernatorul i-a amânat execuţia.
Eşti disperat, Armstrong.
- I-am dat ultimele veşti. - Ce dracu' de veşti?
Că părinţii lui trăiesc... şi sunt bine.
Nu, e rândul meu acum.
Cum arătau ai mei? Cum miroseau?
Au spus că te-au iertat şi că se roagă pentru tine.
Minţi.
Sullivan va depune mărturie împotriva ta.
Mincinosule!
Te-am jucat cum am vrut noi.
Nu s-a terminat încă. Judecata de Apoi, dle!
Ieşi din apă!
- Eşti în regulă, Armstrong? - Mai bine decât tine.
Am iubit-o pe Joanie Shriver ca pe propriul meu copil.
- Eşti bine? - Da.
Cel puţin, vom dormi liniştiţi la noapte.
Vom vedea.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Download Movie Subtitles Searcher from www.OpenSubtitles.org